Стягнення збитків, завданих збройною агресією РФ
Щодня росія завдає руйнувань українському бізнесу. Дехто опускає руки і мириться з утратою, однак найзавзятіші ведуть боротьбу і прагнуть повернути своє. Про те, які є шляхи та нюанси повернення втраченого, а також що необхідно робити вже зараз, ділиться адвокат нашого бюро Марина Суткович. Механізмами повернення коштів можуть бути: звернення до українського суду з позовом про ... The post Стягнення збитків, завданих збройною агресією РФ first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Щодня росія завдає руйнувань українському бізнесу. Дехто опускає руки і мириться з утратою, однак найзавзятіші ведуть боротьбу і прагнуть повернути своє. <img decoding="async" class=" wp-image-1410 alignleft" src="https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-300x300.png" alt="" width="190" height="190" srcset="https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-300x300.png 300w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-1024x1024.png 1024w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-150x150.png 150w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-768x768.png 768w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-1536x1536.png 1536w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-2048x2048.png 2048w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-400x400.png 400w" sizes="(max-width: 190px) 100vw, 190px" />Про те, які є шляхи та нюанси повернення втраченого, а також що необхідно робити вже зараз, ділиться адвокат нашого бюро Марина Суткович. Механізмами повернення коштів можуть бути: звернення до українського суду з позовом про стягнення збитків з рф; виконання рішення українського суду в іноземній юрисдикції; подання позовів до рф в іноземних судах; звернення до ЄСПЛ; переуступка права вимоги за рішенням українського суду міжнародним фінансовим організаціям; звернення до спеціально створеної національної, міждержавної або міжнародної комісії. Складністю на шляху до своєї мети може бути «юрисдикційний імунітет» держави-агресора та небажання рф виконувати рішення судів за відсутності способів примусу її до цього. Найбільш ефективним шляхом видається відшкодування шкоди через спеціально створену національну, міждержавну або міжнародну комісію, питання створення якої перебуває на етапі обговорення. Реалії Наразі механізм стягнення шкоди, завданої збройною агресією росії, є розмитим та знаходиться на стадії законодавчого врегулювання. Є законопроект про створення державного органу, який буде розглядати заяви про відшкодування за рахунок майна агресора. Адже вже насьогодні багато російських активів в Україні та закордоном арештовано. Про те, що потрібно зробити вже зараз? Важко спрогнозувати, коли з’явиться та запрацює компенсаційний механізм. Проте, передбачливі підприємці завчасно готуються скористатись цим, а тому одразу фіксують руйнування та пошкодження майна і звертаються до національних судів з позовами про стягнення збитків з рф. Якщо одразу не зафіксувати руйнування, то через пару років це буде зробити неможливо: місце завдання шкоди може бути розібране, відремонтоване або іншим чином зміниться, через що експерти не зможуть оцінити шкоду. Національні суди вже прямо зараз виносять рішення на користь українського бізнесу. Саме такі рішення є важливою зброєю в подальшій боротьбі для повернення втраченого. Важливо! Рішення суду – підтверджене право на компенсацію Ми радимо українському бізнесу зафіксувати збитки та довести їх в суді вже зараз, для того щоб мати судове рішення та податись на відшкодування відразу, як тільки-но буде впроваджений відповідний механізм. Для цього команда наших адвокатів здійснює: консультування щодо можливих шляхів відшкодування збитків, завданих бізнесу агресією рф; супровід фіксації знищення чи пошкодження майна; зібрання ґрунтовної доказової бази, проведення оцінки збитків та необхідних експертиз; кваліфікований супровід справ в національних судах та інших ефективних інституціях. Зв‘яжітся з адвокатом за телефоном: +380 (67) 343 04 14 The post Стягнення збитків, завданих збройною агресією РФ first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Використання генератора: екологічний податок, дозвіл на викиди та експлуатацію механізмів підвищеної небезпеки
Придбали дизельний чи бензиновий генератор? А чи розібрались ви з юридичними питаннями його експлуатації? А їх як виявилось чимало: сплата екологічного податку, отримання дозволу на викиди та експлуатацію механізмів підвищеної небезпеки. Звучить важкувато, але з цим вам вже готова допомогти юрист Адвокатського Бюро «Ципін і партнери» Катерина Давидюк, надавши відповіді на ці питання. Чи потрібно ... The post Використання генератора: екологічний податок, дозвіл на викиди та експлуатацію механізмів підвищеної небезпеки first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Придбали дизельний чи бензиновий генератор? А чи розібрались ви з юридичними питаннями його експлуатації? А їх як виявилось чимало: сплата екологічного податку, отримання дозволу на викиди та експлуатацію механізмів підвищеної небезпеки. Звучить важкувато, але з цим вам вже готова допомогти юрист Адвокатського Бюро «Ципін і партнери» Катерина Давидюк, надавши відповіді на ці питання. Чи потрібно сплачувати екологічний податок? Генератори працюють на дизелі чи бензині, а отже при його роботі здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферу. Однак, чи говорить це про те, що всім необхідно сплачувати екологічний податок? Враховуючи положення п. 240.7. Податкового кодексу України, то сплачувати екологічний податок потрібно лише, якщо обсяг викидів двоокису вуглецю (СО2) становить більше 500 тон на рік. Об’єктивно переносні генератори не будуть здійснювати викиди в таких об’ємах. Адже для цього необхідно спалити приблизно 155-200 тон бензину чи дизелю на рік. До прикладу генератор, який витрачає 5 літрів бензину на годину, за умови безперервної роботи, спалить лише близько 16 тон бензину в рік. Окрім того, відповідно до вимог п. 240.1. Податкового кодексу України сплачувати екологічний податок повинні суб’єкти господарювання, під час провадження діяльності яких здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення. Звертаємо увагу, що в кодексі мова йде про здійснення викидів забруднюючих речовин саме стаціонарними джерелами забруднення! А Податковий кодекс України визначає стаціонарні джерела забруднення як підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об’єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об’єкти. Як правило використовуються невеликі «переносні» генератори. Проте, вони все ж таки встановлюються на одному місці на довгий період часу та при спаленні пального здійснюють викиди шкідливих речовин в атмосферу. Тому у більшості випадків податкова відносить такі генератори до стаціонарних джерел забруднення (роз’яснення ГУ ДПС у Дніпропетровській області 117.06 ЗІР). Час покаже, що на це скажуть суди і чи не визнають вони таке тлумачення невірним. Однак, головним залишається вимога щодо об’ємів викидів в атмосферу, які мають бути не більшими за 500 тон на рік. Тому, якщо ваш генератор не переходить цю межу, податок сплачувати не потрібно. А що з дозволом на викиди? Стаття 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлює, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу на викиди, виданого суб’єкту господарювання: об’єкт якого належить до другої або третьої групи; об’єкт якого належить до першої групи; об’єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов’язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. До першої групи належать об’єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об’єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об’єкти, які не належать до першої і другої груп. Як бачимо до першої та другої групи відносяться об’єкти, які взяти на державний облік як об’єкти, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров’я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря. Узяття ж об’єктів на державний облік здійснюється за критерієм: об’єктів – якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік; видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин (Інструкція про порядок та критерії взяття на державний облік об’єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров’я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затверджена наказом Міністерством екології та природних ресурсів України від 10.05.2002 № 177). Тобто, для першої-другої груп ключовим є фактор обсягів викидів, які здійснює стаціонарне джерело. Третя ж група включає в себе всі інші об’єкти. Отже, в принципі законодавство визначає, що суб’єкти господарювання, які володіють СТАЦІОНАРНИМИ джерелами, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, повинні отримувати дозвіл на викиди. ОДНАК! В період дії воєнного стану на території України, враховуючи положення до постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2022 р. № 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану», суб’єкти господарювання, які користуються генераторами можуть лише подати декларацію про провадження видів господарської діяльності і не отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Однак, не пізніше трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану все одно доведеться отримувати дозвіл на викиди, якщо виникне необхідність у користуванні генератором і надалі. Декларація про провадження видів господарської діяльності є безкоштовною та подається через Дію, ЦНАП чи до облдержадміністрації або Київської міської державної адміністрації. Щодо поглядів судів на предмет того чи потрібно отримувати дозвіл на викиди для дизельного-бензинового генератора, то, нажаль, практика ще ненапрацьована. Проте, Харківський окружний адміністративний суд у постанові від 18.03.2014 по справі № 820/14007/13-а прийшов до такого висновку, що: «Відповідачем не надано доказів того, що з дизельного двигуна здійснюються будь-які викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин або сумішей таких речовин, а також не доведено віднесення дизельного двигуна чи дизельного генератора до об’єктів, що становлять реальну загрозу виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Тому, у суду немає підстав вважати, що дизельний двигун чи дизельний генератор є джерелом викиду в розумінні Закону України “Про охорону атмосферного повітря”. У зв’язку з цим, з урахуванням відмови відповідача від вимог до позивача щодо виконання цього пункту припису, суд приходить до висновку, що у позивача відсутній обов’язок отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від дизельного генератора, а тому пункт 7 оскаржуваного припису підлягає скасуванню». Також, нагадуємо, що за відсутність дозволу передбачена така відповідальність: штраф на посадових осіб від 85 до 136 грн (ст. 78 КУпАП); відшкодування шкоди, заподіяної довкіллю (ст. 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»). Однак, у зв’язку з складною ситуацією в країні законодавці пішли на зустріч громадянам і вирішили спростити використання генераторів. 15 грудня 2022 року Верховною Радою України прийнятий законопроект № 8196 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України», який наразі переданий Президенту України на підписання. Цей законопроект змінює правила, описані вище. На період воєнного стану та 30 днів після його скасування або припинення генератор не буде вважатись стаціонарним джерелом забруднення, що знімає питання сплати екологічного податку. Також не потрібно буде отримувати дозвіл на викиди чи подавати декларацію замість дозволу в період воєнного стану та шести місяців після його скасування чи припинення. ЗВЕРТАЄМО УВАГУ, що відповідно до положень цього законопроекту, після припинення чи скасування воєнного стану на території України, вказані правила діяти не будуть. Необхідно буде отримувати всі дозвільні документи, про які йшла мова на початку статті. Чи потрібен дозвіл на експлуатацію механізмів підвищеної небезпеки? Відповідь на питання чи потрібно при користуванні генератором отримувати дозвіл на експлуатацію механізмів підвищеної небезпеки, чи ні, є короткою. Відповідно до Переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77, отримувати такий дозвіл потрібно лише, якщо генератор має напругу понад 1000 В. The post Використання генератора: екологічний податок, дозвіл на викиди та експлуатацію механізмів підвищеної небезпеки first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Зберігання палива для генератора: чи потрібна ліцензія?
The post Зберігання палива для генератора: чи потрібна ліцензія? first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
У зв’язку з руйнуванням енергетичної інфраструктури внаслідок російських ракетних ударів електропостачання стало нестабільним, що робить неможливим роботу бізнесу, яка так необхідна для підтримання української економіки у час війни. Українці масово купують генератори, для того щоб бути автономними від центрального електропостачання. Контролюючі органи вже почали лякати штрафами за неотримання ліцензії на зберігання палива, дозволу на викиди шкідливих речовин у атмосферу, дозволу на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки і т.п. Адвокат Марина Суткович проаналізувала законодавство і готова дати правову відповідь щодо питання зберігання палива. Зберігання палива: що каже закон? Стаття 15 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі за текстом – Закон) встановлює: Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб’єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії. Суб’єкти господарювання отримують ліцензії на зберігання пального на кожне місце зберігання. Річну плату за ліцензію на право зберігання пального встановлено у розмірі 780 гривень. Згідно зі ст. 17 Закону за зберігання пального без наявності ліцензії до суб’єктів застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 500 000 гривень, що неабияк б’є по гаманцю. Чи є винятки? Відповідно до ст. 15 Закону ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб’єктами господарювання для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі. суб’єктами господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів. Останній пункт є доволі дискусійним. Серед юристів існує думка, що у ньому мались на увазі суб’єкти господарювання, для яких такий вид діяльності передбачений у КВЕДах. Частиною 37 ст.15 Закону України №481/95-ВР визначено перелік документів, необхідних для отримання ліцензії: Суб’єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки для отримання ліцензії подають заяву, у якій зазначають: про використання пального для потреб власного споживання чи переробки; загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження. Ці положення наштовхують на висновок, що тут йдеться про стаціонарні цистерни/ємності. Натомість для власних потреб зазвичай використовуються малолітражні каністри. В такому разі місткість резервуарів може постійно змінюватись, як і їх кількість. Тож таке законодавче регулювання не можна назвати однозначним, а тягар, який покладається на суб’єктів є невиправданим. Ще 15 серпня 2019 року Державною фіскальною службою України було надано індивідуальну податкову консультацію №3814/6/99-99-12-02-02-15/ІПК, у якій зазначено, що у розумінні Закону №481/95-ВР суб`єкту господарювання необхідно отримувати ліцензію лише для здійснення зберігання пального у стаціонарних цистернах/ємностях. Пропри таке роз’яснення, в грудні 2022 року регіональні ДПС на своїх офіційних сторінках стали нагадувати підприємцям про необхідність отримання ліцензії та погрожувати штрафами. Законодавчі колізії та судова практика Податковий кодекс називає місце зберігання пального «акцизним складом». Відповідно до п.14.1.6 Податкового кодексу України не є акцизним складом (тобто місцем зберігання пального) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів ( = 200 000 л). Тобто, Податковий кодекс України встановлює, що отримувати ліцензію на зберігання пального не потрібно якщо загальна місткість ємностей для зберігання пального не більша за 200 кубічних метрів. Як бачимо існує колізія між нормами Закону та Податкового кодексу України. В травні 2022 року Верховний Суд розглянув справу за позовом селянського фермерського господарства до ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 500000,00 грн за зберігання палива без ліцензії (справа № 540/4291/20). Позивач обґрунтовував позов тим, що він придбав дизельне паливо у кількості 31 960,00 л. виключно для потреб власного споживання – для здійснення діяльності з вирощування сільськогосподарських культур на орендованих земельних ділянках. Придбане пальне було розміщено в орендовані паливозаправники та пересувні автоцистерни. Верховний Суд вказав, що системний аналіз наведених норм ПК України та Закону №481/95-ВР у їх взаємозв`язку дають підстави для формулювання такого правового висновку: «Зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які ПК України встановлює як виключення з визначення «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці». Підсумки Таким чином, у законодавстві України міститься колізія між нормами Закону №481/95-ВР та Податкового кодексу України. Оскільки Закон не дає чіткого визначення поняття «місце зберігання», то автору статті видається правильним керуватись нормами Податкового кодексу, а відтак – суб’єкт господарювання може зберігати пальне без ліцензії для власних потреб об’ємом, що не перевищує 200 кубічних метрів. Це підтверджується також останньою практикою Верховного Суду. У разі накладення незаконного штрафу за зберігання пального адвокат допоможе вам його оскаржити. Законодавці, в свою чергу, пообіцяли якнайшвидше усунути усі колізії та внести відповідні зміни до законодавства. The post Зберігання палива для генератора: чи потрібна ліцензія? first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Нові зміни до КПК: 9 днів під вартою, обшуки без понятих, явки з повинною
24 лютого 2022 року через початок військового вторгнення російської федерації на територію України був введений воєнний стан. Для ефективного документування злочинів в умовах воєнного стану Верховною Радою України прийняті чисельні зміни до законів, які суттєво розширюють повноваження слідчого, прокурора. Зважаючи на системність зловживань правоохоронців у довоєнні часи, деякі нововведення викликають справедливі побоювання: чи не відбудуться ... The post Нові зміни до КПК: 9 днів під вартою, обшуки без понятих, явки з повинною first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
24 лютого 2022 року через початок військового вторгнення російської федерації на територію України був введений воєнний стан. Для ефективного документування злочинів в умовах воєнного стану Верховною Радою України прийняті чисельні зміни до законів, які суттєво розширюють повноваження слідчого, прокурора. Зважаючи на системність зловживань правоохоронців у довоєнні часи, деякі нововведення викликають справедливі побоювання: чи не відбудуться спрощення та покращення для правоохоронців за рахунок прав громадян? З 1 травня 2022 року правоохоронцям дозволили проведення слідчих дій у нічний час (з 22 до 6 години), що раніше не допускалося. Тобто відтепер, на період воєнного стану, слідчі вправі проводити допити, огляди та обшуки в будь-який час доби. До того ж надано можливість не залучати понятих під час обшуку житла чи особи. У такому випадку вимагається обов’язкове здійснення безперервного відеозапису слідчої дії. Насправді законодавець легалізував вже існуючу практику: правоохоронці й раніше проводили слідчі дії, коли заманеться, на що судді часто-густо закривали очі. Однак з’явились і більш серйозні підстави для «вільностей» правоохоронців. Тепер вони отримали право затримувати осіб без рішення суду чи керівника прокуратури. До того ж суттєво збільшився строк затримання: згідно нововведень затриману особу можуть протримати в органах до 9 діб (216 годин). Питання, чи варто було давати правоохоронцям таке право по всіх категоріях злочинів, залишається риторичним. Протягом зазначеного часу затриманого мають доставити до суду чи керівника органу прокуратури для розгляду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу або ж звільнити. Також слід зауважити, що цей строк не є безумовним, оскільки іншою нормою зобов’язано слідчого, прокурора упродовж 3 діб (72 годин) з моменту затримання вручити особі письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Якщо цього зроблено не буде, затриманого мають негайно відпустити на волю. Також законодавець передбачив можливість автоматичного продовження діючого строку тримання особи під вартою. Таке може траплятися у разі, якщо строк дії ухвали суду про тримання під вартою закінчується, а суд не може розглянути питання про продовження строку тримання під вартою в установленому порядку. За таких умов строк тримання під вартою продовжується до відновлення можливості розглянути це питання судом, але не більше ніж на два місяці. Ця норма зрозуміла, але перелік обставин, за яких суд «не зміг» провести розгляд, не конкретизовано, тож зловживань не уникнути. Цікавими з точки зору доказової сили є законодавчі зміни, згідно яких показання, отримані під час допиту підозрюваного, свідка чи потерпілого, можуть бути використані як докази в суді. Для цього хід і результати допиту повинні бути обов’язково зафіксовані на відео. Додатковою умовою під час допиту підозрюваного є участь захисника (адвоката). Чи допоможе це запобігти поверненню практики вибивання «явок з повинною»? Свого часу скасування доказової спроможності попередніх допитів стало суттєвим досягненням демократичного суспільства: «самовикривання» підозрюваних значно поменшало, а застосування правоохоронцями насильства стало «неефективним», тож поодиноким. Поновлення цієї норми навряд чи підвищить ефективність судочинства, але реально підвищить вірогідність повернення шантажу і тортур з боку правоохоронців, особливо в умовах загального зростання рівня агресії у суспільстві. Сталися також зміни, що стосуються строків продовження чи зупинення кримінального провадження, оскарження рішень слідчих, прокурорів та суду. На час воєнного стану слідчим дозволено зупиняти строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до моменту зникнення обставин, через які строк зупинявся. Також надано можливість не пізніше ніж через 15 днів після скасування воєнного стану поновити строки апеляційного і касаційного оскарження, а також оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Ситуація зрозуміла, суддів і адвокатів чекає багато роботи у мирний час. Дещо обнадійлива новина для власників майна, арештованого в рамках кримінальних проваджень, яке було втрачене через обставини, що виникли в умовах воєнного стану. Зобов’язання з відшкодування майна взяла на себе держава – за рахунок державного бюджету. Зрозуміло, що в надзвичайних умовах мають діяти надзвичайні правила, аби держава могла зберегти керованість, а державний апарат мав змогу ефективно виконувати свої функції. Тож у цілому нововведення є на користь правоохоронців, чиї зловживання, скоріш за все, доведеться оскаржувати після нашої перемоги. The post Нові зміни до КПК: 9 днів під вартою, обшуки без понятих, явки з повинною first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Що робити з договірними зобов’язаннями під час війни?
В умовах військової агресії Російської Федерації проти України перед більшістю суб’єктів господарювання постало питання виконання договірних зобов’язань. The post Що робити з договірними зобов’язаннями під час війни? first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Деякі представники бізнесу не мають можливості виконувати свої господарські зобов’язання перед контрагентами. Деякі попри все продовжують функціонувати та виконувати зобов’язання у тій частині, яку виконати реально. Однак, у всіх суб’єктів господарювання виникає питання щодо відповідальності за невиконання господарських зобов’язань та роль форс-мажорних обставин під час війни. Що ж таке форс-мажорні обставини та як вони засвідчуються? Поняття форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) закріплено у Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні» № 671/97-ВР від 02 грудня 1997 року. Так, відповідно до ст. 141 цього закону форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об’єктивно унеможливлюють виконання зобов’язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов’язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Відповідно до ст. 141 цього ж Закону Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини. Водночас, в умовах війни з Російською Федерацією, Торгово-промислова палата України спростила процедуру засвідчення форс-мажорних обставин та 28 лютого 2022 року листом №2024/02.0-7.1 відразу для всіх засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військової агресії РФ проти України. Однак, вважаємо, що вищезазначений лист не може бути підставою для безумовного звільнення будь-кого від відповідальності за порушення виконання зобов’язань за договором. Правовий статус цього листа є незрозумілим, так як у ТПП немає повноважень видавати універсальні сертифікати для необмеженого кола осіб. Рекомендуємо такий лист розглядати як попереднє підтвердження форс-мажору, яке в подальшому надасть можливість отримати сертифікат по конкретному договору у разі необхідності. Чи потрібно повідомляти контрагента про настання форс-мажорних обставин? Так. У разі неможливості виконувати зобов’язання необхідно за першої можливості після настання форс-мажору, до отримання сертифіката Торгово-промислової палати України, невідкладно звернутися до контрагента та повідомити про це. В умовах сьогодення традиційні способи здійснення повідомлень (надсилання поштою) можуть бути недоступними. У такому разі рекомендуємо здійснити повідомлення контрагента будь-яким іншим способом, який дозволяє фіксацію надсилання: електронною поштою, sms-повідомленням або ж за допомогою месенджерів, які зазначені у реквізитах вашого договору. Чи звільняється контрагент від відповідальності за невиконання умов договору? Форс-мажорні обставини, за загальним правилом, звільняють сторони від відповідальності за порушення зобов’язання. Тобто, від нарахування штрафів/пені за неналежне виконання зобов’язань. Однак, звернемо увагу, що звільнення від відповідальності за неналежне виконання господарських зобов’язань перед контрагентом у жодному разі не можна ототожнювати з правом взагалі не виконувати взяті на себе зобов’язання. Наприклад, форс-мажорні обставини не дають можливості не сплачувати чи зменшити оплату за договором оренди. При цьому орендар повинен пам’ятати, що у разі виникнення спору з власником щодо можливості використання орендованого майна в період воєнного стану саме орендар повинен буде довести, що можливості користування у нього не було. Зауважимо, що однією з обов’язкових умов визнання обставини такою, що дає підставу для звільнення від відповідальності саме за невиконання умов договору, є причинно-наслідковий зв’язок між форс-мажорною обставиною та конкретними договірними зобов’язаннями, які суб’єкт господарювання не може виконати належним чином. Тобто, сторона господарського зобов’язання повинна довести, що наявні обставини (війна, загальна військова мобілізація, введення комендантської години та військові дії) мають безпосередній вплив на конкретне господарське зобов’язання. Підсумовуючи, зазначимо, що кожен випадок неможливості належного виконання зобов’язань необхідно аналізувати окремо з визначенням конкретних обставин та вимог господарського договору. The post Що робити з договірними зобов’язаннями під час війни? first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Хто та як може забрати майно під час воєнного стану та як його повернути
Конституція України у ст. 41 зазначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Однак примусове відчуження об’єктів права приватної власності може бути застосоване як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об’єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. The post Хто та як може забрати майно під час воєнного стану та як його повернути first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
З впровадженням воєнного стану по всій території держави, право громадян України на недоторканість їхньої власності зазнало обмежень. Законодавчий механізм відчуження в умовах воєнного стану регулюється Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» (далі – «Закон»). Закон оперує двома основними поняттями та порядками: «примусове відчуження майна» та «вилучення майна». Статтею 1 цього Закону встановлено, що примусовим відчуженням майна є позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості. У свою чергу, вилучення майна означає позбавлення державних підприємств, державних господарських об’єднань права господарського відання або оперативного управління індивідуально визначеним державним майном з метою його передачі для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану. Далі більш детально буде розглянуто питання саме примусового відчуження майна, що перебуває у приватній або комунальній власності. Хто ухвалює рішення про примусове відчуження майна? Рішення про примусове відчуження майна у зв’язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану приймається військовим командуванням, що має бути погоджене відповідно Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради. Проте варто звернути увагу, що у місцевостях, де ведуться бойові дії, Закон дозволяє здійснювати примусове відчуження майна за рішенням військового командування без вказаного погодження. Наголошуємо, що начальник патруля, старший вартовий, командир загону територіальної оборони тощо не мають права відчужувати майно. Які документи складаються при примусовому відчуженні майна? Складається акт про примусове відчуження або вилучення майна, що виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 31.10.2012 року. В акті повинно бути зазначено: 1) назва військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження або вилучення майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення; 2) відомості про власника (власників) майна: для юридичних осіб – повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код; для фізичних осіб – прізвище, ім’я, по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків та інших обов’язкових платежів, крім осіб, які з релігійних або інших переконань відмовилися від ідентифікаційного номера, про що мають відповідну відмітку у паспорті; 3) відомості про документ, що встановлює право власності на майно (у разі наявності); 4) опис майна, достатній для його ідентифікації; для нерухомого майна – відомості про місцезнаходження (адреса); для рухомого майна – відомості про реєстраційний номер транспортного засобу, марку, модель, номер шасі, рік випуску та інші реєстраційні дані; 5) сума виплачених коштів (у разі попереднього повного відшкодування вартості майна). Акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів. Оцінка майна У разі примусового відчуження майна до акту додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв’язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження, із залученням суб’єктів оціночної діяльності у порядку, встановленому Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України». У разі неможливості залучити до оцінки майна суб’єктів оціночної діяльності така оцінка проводиться органами державної влади або органами місцевого самоврядування за погодженням із власником майна. У разі відмови або відсутності власника майна зазначені органи мають право проводити таку оцінку самостійно. У разі якщо попередній власник не згоден з оцінкою майна, він може звернутися до суду. Порядок відшкодування Компенсація за примусово відчужене майно в умовах правового режиму воєнного може здійснюватися двома способами: з попереднім повним відшкодуванням його вартості; з наступним повним відшкодуванням його вартості. Для отримання наступної повної компенсації за примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного стану майно його колишній власник після скасування правового режиму воєнного стану звертається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем відчуження майна із заявою. До заяви додаються акт і документ, що містить висновок про вартість майна. Чи можна повернути відчужене майно? Законом передбачена можливість повернення відчуженого майна у випадку скасування правового режиму воєнного стану та збереження відчуженого майна, а також коли колишній власник наполягають на поверненні такого майна. У такому разі повернення здійснюється в судовому порядку. Підставою для повернення майна є рішення суду, яке набрало законної сили. У разі повернення майна особі у неї поновлюється право власності на це майно. Як наслідок, відчуження майна громадян допускається лише за виключних обставин, за попереднім рішенням конкретних осіб, обов’язково на оплатній основі та із чітким документальним оформленням. У свою чергу, недотримання, встановлених законом правил та процедур, тягне за собою настання відповідальності, передбаченої законодавством України. The post Хто та як може забрати майно під час воєнного стану та як його повернути first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Відстояли інтереси клієнта та закрити сфальсифіковану справу
Що б ви зробили, якби їхали на пасажирському сидінні, а патрульний виніс постанову, що ви були за кермом і порушили ПДР? Наш клієнт звернувся до Адвокатського бюро «Ципін і партнери» і вчинив правильно, адже незаконну постанову вдалося скасувати. The post Відстояли інтереси клієнта та закрити сфальсифіковану справу first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Перемога Що б ви зробили, якби їхали на пасажирському сидінні, а патрульний виніс постанову, що ви були за кермом і порушили ПДР? Наш клієнт звернувся до Адвокатського бюро «Ципін і партнери» і вчинив правильно, адже незаконну постанову вдалося скасувати. У цій справі «прекрасно» все: і те, що патрульні звинуватили пасажира замість водія, і те, що оштрафували за зупинку на перехресті, де самі пред’явили вимогу зупинитися. І те, що вимагали у пасажира проходження тесту на алкоголь і навіть склали протокол про відмову від його проходження. А все почалося з того, що пасажир попросив поліцейських пояснити причину зупинки автомобіля. Натомість патрульні вступили з ним у конфлікт і у відповідь пішли на незаконні дії – притягнення до відповідальності завідомо невинуватого. Адвокату Катерині Коваленко вдалося відстояти інтереси клієнта та закрити сфальсифіковану справу про притягнення клієнта до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп’яніння. Також адвокат звернулася до суду з адміністративним позовом на постанову, винесену поліцейським. Суд визнав, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення є недоведеним, і скасував постанову про накладення адміністративного стягнення. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Варто пам’ятати про це, особливо під час спілкування з органами влади. Як і про те, що відмінити незаконні рішення легко – слід лише звернутися до професіоналів. Посилання на судове рішення: https://reyestr.court.gov.ua/Review/102567976 The post Відстояли інтереси клієнта та закрити сфальсифіковану справу first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Шахрайства турагентств – як не стати жертвою
Натрапили на цікавий тур в інтернеті та скинули передплату на карту, а ваш турагент пропав? Чи номер в готелі, який ви придбали, виявився проданим комусь іншому? На жаль, випадки шахрайства у туризмі зустрічаються досить часто. Разом з адвокатом Мариною Суткович підготували для вас чек-ліст, як не втратити гроші та зберегти нерви, плануючи поїздку. The post Шахрайства турагентств – як не стати жертвою first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Соціальні мережі рясніють рекламою туристичних турів за зниженими цінами. Однак будьте обережними, якщо вам пропонують внести кошти за «гарячий тур» одразу, без підписання договору. Адже отримавши гроші, так званий «турагент» може просто зникнути. Щоб не стати жертвою шахраїв, дотримуйтесь декількох простих правил. Розповідає адвокат АБ «Ципін і партнери» Марина Суткович: <img loading="lazy" decoding="async" class="size-medium wp-image-1410 alignleft" src="https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-300x300.png" alt="" width="300" height="300" srcset="https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-300x300.png 300w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-1024x1024.png 1024w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-150x150.png 150w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-768x768.png 768w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-1536x1536.png 1536w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-2048x2048.png 2048w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2021/10/marina-sutkovich-—-kopiya-400x400.png 400w" sizes="(max-width: 300px) 100vw, 300px" />«На що звернути увагу, купуючи путівку в турагентстві? Перевірити, чи зареєстроване туристичне агентство або турагент в реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search) та який вид економічної діяльності (КВЕД) там вказаний. Повинен бути КВЕД «діяльність туристичних агентств». Пошук можна здійснити по найменуванню, прізвищу, імені та по-батькові керівника або по ідентифікаційному коду. Обов’язково укладіть договір з турагентом. І пам’ятайте – спочатку договір, а потім гроші. Договір укладається не просто між вами та турагентом. Турагент діє від імені та за дорученням певного туроператора. Тому в договорі обов’язково буде вказуватись документ, на основі якого діє турагент. Як правило, це агентський договір. По суті, турагент є лише посередником між вами та туристичним оператором, і саме туроператор, а не агент зобов’язується надати вам комплекс туристичних послуг. На сайті туроператора або за телефоном ви можете перевірити, чи дійсно туроператор співпрацює з цим турагентом. Оплата має здійснюватися не на приватну картку особи, а на розрахунковий рахунок з відповідним призначенням платежу та вказанням, за які туристичні послуги здійснюється оплата. У разі оплати готівкою – турагент повинен видати вам квитанцію. Якщо у агента немає касового апарату для прийому готівки, краще припинити таку співпрацю. Адже тим самим турагент порушує законодавство. Дізнайтеся, чи перерахував турагент ваші гроші туроператору та який статус вашої заявки по номеру заявки на сайті туроператора». Чи має право турист відмовитися від поїздки? Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов’язаних із відмовою (ст. 20 Закону України «Про туризм»). Наприклад, у разі отримання позитивного тесту на COVID-19, турист може попросити повернути свої кошти, за виключенням понесених туроператором витрат та штрафних санкцій, якщо вони були передбачені умовами вашого договору. <img loading="lazy" decoding="async" class="size-medium wp-image-1761 alignleft" src="https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2022/02/photo_2022-02-03_15-38-00-300x295.jpg" alt="" width="300" height="295" srcset="https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2022/02/photo_2022-02-03_15-38-00-300x295.jpg 300w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2022/02/photo_2022-02-03_15-38-00-768x756.jpg 768w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2022/02/photo_2022-02-03_15-38-00-152x150.jpg 152w, https://tsypin.partners/wp-content/uploads/2022/02/photo_2022-02-03_15-38-00.jpg 960w" sizes="(max-width: 300px) 100vw, 300px" />«На такі випадки туроператори вже пропонують поліси страхування фінансових ризиків, пов’язаних зі скасуванням подорожі або зміною строків поїздки, в тому числі через COVID-19, – повідомила Наталія Лук’янець, керівник туристичного агентства «Energy-Tour». Що робити, якщо під час поїздки виникли проблеми? Передусім розрізняти, за що несе відповідальність турагент, а за що туроператор. Турагент Оскільки турагент є лише посередником між туристом і туроператором, його повноваження обмежені. На нього покладена відповідальність лише за належне оформлення договору з туроператором, інформування туриста про суть послуги і туроператора, який її надає, а туроператора – про туриста та його контакти, та претензії (за наявності). «Саме туроператор як особа, що створює туристичний продукт, несе відповідальність перед туристом та має приймати його претензії щодо відпочинку, – зазначає Наталія Лук’янець. – Однак в договорах туроператори, як правило, прописують, що в разі наявності таких претензій турист повинен подавати їх через турагента та протягом певного періоду часу. Сам туристичний агент не зобов’язаний зв’язуватись з готелем, авіаперевізником, іншими надавачами послуг, які неналежно виконали свої обов’язки, однак сумлінний турагент, який бажає, щоб наступну вашу відпустку ви замовили саме в його агентстві, зробить все можливе, аби вирішити вашу проблему». Туроператор Згідно статті 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Тому в разі, якщо вам, приміром, надали готель нижчого класу, ніж передбачено договором, звертатися з претензіями потрібно саме до туроператора через турагентство. «Якщо ж турагентство не хоче співпрацювати для вирішення проблеми, Ви завжди можете напряму звернутись до представника туроператора (представника приймаючої сторони) у вашому готелі», – повідомила керівник турагентства. Важливо! Суб’єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності (турагент, туроператор) при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов’язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором не передбачено інше (ст. 33 ЗУ «Про туризм»). Тому потрібно вивчити розділ «відповідальність» у вашому договорі. «Для того, щоб ваші подальші претензії щодо відшкодування збитків були обґрунтованими, потрібно документально їх підтвердити. Для цього слід зберігати документи, що підтверджують понесені витрати (наприклад, квитанція про оплату послуг таксі до аеропорту, квитанції про оплату житла, харчування тощо)», – зазначає адвокат. Турист має знати, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, якщо невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося не з вини туриста. Що робити, коли ваше місце в готелі продане іншій особі? Овербукінг – поширене явище в туризмі. Це продаж більшої кількості місць, ніж насправді наявно в готелі. Таким чином компанії страхують себе від неявки туристів. На жаль, для вашого туроператора така ситуація теж може виявитись сюрпризом. Тут має місце деякий обман зі сторони готелю. Як правило готель пропонує інший номер у іншому готелі, і він не завжди вдовольняє туристів. Оскільки договір у вас укладений саме з туроператором, а не готелем, свої претензії ви маєте пред’являти саме до туроператора, який має відстояти ваші права або відшкодувати вам збитки, які він може пізніше стягнути з готелю в порядку регресу. Читайте також: Різниця між «строк» і «термін»: як уникнути помилки в договорах The post Шахрайства турагентств – як не стати жертвою first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Відміна незаконних рішень НАЗК щодо декларацій нашого клієнта
Перемога! Ми змогли відмінити незаконні рішення НАЗК щодо декларацій нашого клієнта. І хоча для цього довелося звернутися до Верховного Суду – результат того вартий. The post Відміна незаконних рішень НАЗК щодо декларацій нашого клієнта first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».
Перемога Ми змогли відмінити незаконні рішення НАЗК щодо декларацій нашого клієнта. І хоча для цього довелося звернутися до Верховного Суду – результат того вартий. Ця справа ризикувала стати прецедентом, коли органи контролю безпідставно порушують строки перевірок, встановлені законодавством, і не несуть за це відповідальності. Адже наш клієнт отримав рішення НАЗК щодо своєї декларації… через півтора року після того, як перевірка мала закінчитись. Обіймаючи державну посаду Надзвичайного і Повноважного Посла в одній із республік, клієнт вчасно подав декларації про майновий стан. У жовтні 2017 року НАЗК прийняло рішення продовжити перевірку декларацій на 30 днів, отже перевірка мала закінчитись у листопаді того ж року. Яким же було здивування декларанта, коли він отримав рішення від НАЗК аж у січні 2019 року. Суд першої інстанції прийняв рішення на користь державного службовця, однак НАЗК звернулося до апеляційного суду, і рішення було скасовано. Щоб захистити права клієнта, адвокат Тетяна Войнова подала касаційну скаргу до Верховного Суду. Суд призначив новий розгляд справи в апеляційному суді. Завдяки доводам адвоката апеляційний суд визнав, що обґрунтованих причин пропуску строку перевірки контролюючим органом надано не було. Вся інформація з реєстрів та від органів влади, яку під час перевірки використовувало НАЗК, була надана протягом 2017 року. Тож рішення суду першої інстанції було залишене без змін, а незаконні рішення НАЗК – скасовані. Професійна юридична допомога АБ “Ципін і партнери” – ваш надійний захист від свавільних дій органів влади. Посилання на судове рішення: <a class="x1i10hfl xjbqb8w x6umtig x1b1mbwd xaqea5y xav7gou x9f619 x1ypdohk xt0psk2 xe8uvvx xdj266r x11i5rnm xat24cr x1mh8g0r xexx8yu x4uap5 x18d9i69 xkhd6sd x16tdsg8 x1hl2dhg xggy1nq x1a2a7pz xt0b8zv x1fey0fg" tabindex="0" role="link" href="https://reyestr.court.gov.ua/Review/101532853?fbclid=IwAR2UQX8Mg1XYoolPk_50p46leFzD3SEyH0d0K0rnIV07U1cVOSKU3KzXLD8#tsypin_partners" target="_blank" rel="nofollow noopener">https://reyestr.court.gov.ua/Review/101532853… The post Відміна незаконних рішень НАЗК щодо декларацій нашого клієнта first appeared on Адвокатське бюро «Ципін і партнери».